Vart ska du åka?
En biljett till Mont Laurier, tack.
Får jag sitta här? Killen där bak snarkar så.
Visst, det går bra.
Jag heter Matt.
- Jag heter Martin. - Hej Martin, trevligt att träffas.
- Vart ska du? - Så långt bort som möjligt.
Skål för det, broder!
Skål!
Vi har lite motorkrångel, sitt kvar.
Fan! Samma sak hände i St Lawrence, vi fick vänta i åtta timmar.
Det är för jävligt!
"Reparationer - Uthyrning"
- 385 dollar kontant. - Jag har bara min pappas kreditkort.
Kan du inte läsa? Endast kontant.
- Har du körkort? - Ja, men jag blev av med det.
Du får nog köra.
Ser du?
- Vad hände? - Min styvfar slog mig så hårt-
-att jag flög tvärs genom köket och slog ut tanden.
- Min mamma såg alltihop. - Varför gjorde han så?
Varför han gör hälften av allt? Han är en fet knäppskalle!
- Men jag slog tillbaka. - Smällde du till honom?
Det tog hus i helvete och de tänkte skicka mig till militärskola dan efter.
Jag gillar inte att följa regler. Skit i folk och deras regler.
Därför stack jag och tänker dra till Seattle och spela.
Herregud!
Förlåt, jag är en idiot och jag såg inte upp...
Glöm det. Bilen är ett vrak...
Har du bytt däck förut, Martin? Nej, jag trodde inte det.
Perfekt.
Vad har vi här? Vi kommer att vara på väg igen om ett ögonblick.
Ett ögonblick. Men då kör jag, okej?
De sitter hårt.
Den första är alltid svårast, sedan lossar resten lätt.
Vi är ungefär lika långa.
Vad?
Var tyst.
"...pojke dödad i bilolycka. Offren dog omedelbart"
"Lik hittat i Huron igår"
"lhjälbränd. 1987"
"Lik hittat."
"Ingen misstänkt."
"...liket flöt upp..."
"Olösta."
"Misshandlade händer... Offret är fortfarande okänd"
"Tänder avlägsnade"
"...man död... strypt..."
"Saknad."
Montreal, Kanada. Nutiden.
Konstapeln, jag behöver hjälp. Jag såg just min son!
På färjan.
Min son är död!
Han dog för 19 år sedan.
Det här var min son! Han gick rakt mot mig och vi hade ögonkontakt.
Han kände igen mig. En mamma misstar sig inte på sånt.
Hur kan jag förklara hur farlig han var?
Inte var...
...är.
Min son är en mycket farlig man.
Vad gör du?
Förbereder genomgång med agent Scott.
Agent Scott.
Varför måste han ta in nån? Vi har allt under kontroll.
- Vi har inget på den här. - Det är för att vi haft för lite tid.
Vi behöver bara ett par dagar till.
Har hon kommit?
Hon var på flyget, men de hittar henne inte. Jean kollar igen.
Hon ska bara vara konsult, eller hur?
- Det är ingen maktkamp, Paquette. - När hade vi senast ett stort fall?
Det första du gör är att kalla in nån annan. Varför?
Jag har en konstig känsla angående det här mordet.
Vi behöver hjälp, vi har ingenting.
Ring mig så fort hon kommer.
Fan, du skojar med mig?
- Agent Scott? - Ja.
Vi väntade på stationen.
- Du vet om att det är en grav? - Ja, det vet jag.
- Agent Scott. - Kommissarien.
Du har redan gjort dig hemmastadd?
Det här är Joseph Paquette och Emile Duval, som leder undersökningen.
Trevligt att träffas.
- Tack för att ni inviterat mig. - Det gjorde vi inte.
Vi är rätt säkra på att offret mördades nån annanstans och flyttades hit.
- Jag... tror att det var överlagt. - Vad?
Jag tror att det var överlagt och att mördaren grävde hålet i förväg.
Jag ska visa. Ser ni hörnen?
De är prydliga och symmetriska.
Proportionerna stämmer och den är exakt 1,80 lång.
- Offret var 1,78? - Ja, precis.
Jag tror att han har studerat honom i några veckor-
-hans vanor och rutiner-
-och han visste att han kunde gräva graven här.
Hur visste han att offret skulle komma hit?
Det är en cykelstig, eller hur?
På bilderna du sände hade offret små märken vid vristerna.
Jag gissar att det är från cykelklämmor.
Det finns också en sexuell underton i allt.
Strypning bakifrån, händer som skärs av, ansiktet som krossas.
Det är omedelbart och det hetsar upp honom.
Och han ville att ni skulle hitta kroppen.
Varför annars en byggarbetsplats, om han inte ville att den skulle hittas?
Tror vi att hans ögon är borta eller är de kvar i skallen?
Vi vet inte, men vi gör förstås en skallrekonstruktion.
De håller på just nu.
- Är vi färdiga? God natt, då. - God natt.
Bry dig inte om Paquette, han är impulsiv och otålig.
- Jag förstår honom. - Det är trevligt att ses igen, Illeana.
Det känns bra att du är här-
- och ligger i graven.
Vi trodde att du var en häxa.
Jag har blivit kallad värre saker.
Förlåt att jag stör, men en man blev dödad i går kväll.
Det hände på en parkeringsplats utanför ett gym runt klockan 21.
- Samma tillvägagångssätt? - Allt är samma. Vi hittade strypsnaran.
Ansiktet var inslaget med en sten, men han hann inte med händerna.
- Varför inte? - Han blev störd.
Offret hette Clive Morin.
Det här är James Costa. Han säger att han såg vad som hände.
När vi kom till platsen, försökte han återuppliva offret.
Var kommer blodet ifrån?
Har du försökt att hjälpa nån som blött ihjäl?
Har ni kollat honom?
James McKeen Costa. Född i Nova Scotia 1965.
Allt ser normalt ut.
Vi har blodprov på väg till laboratoriet.
Jag vände mig om och såg en man-
-som stod lutad över en annan-
- med en sten i handen.
Han började slå sönder killens ansikte.
- Så jag ropade... - Vad ropade du?
"Sluta!" Nåt sånt... jag vet inte...
Sedan sprang jag mot dem.
Då tittade han på mig och siktade på mig med ett vapen.
Och jag...
Jag vet inte vad jag trodde och då sprang han iväg-
-och jag ringde polisen.
Jag försökte göra hjärt-lungräddning på killen tills ambulansen kom.
Tog du bort strypsnaran? Grejen runt hans hals.
Ja, jag var liksom tvungen.
- Såg du vart angriparen tog vägen? - Ja, bort från mig.
Vad hade han för vapen?
Den sorten som gör stora hål i folk.
Jag såg killen.
Jag kan teckna lite.
Om du ger mig ett papper, kan jag rita av honom.
Jag vet inte med den här killen. Jag kan inte läsa honom.
Det är nåt med hans svar.
- Får jag försöka? - Visst.
- Är du också snut? - Ja, på sätt och vis.
Jag är agent Illeana Scott.
- Agent? - Jag tillhör FBI och hjälper till.
Får jag ställa några frågor?
- Samma som den förra killen? - Ja, troligen.
- Har du nåt emot att jag röker? - Nej, det går bra.
Är du nervös?
Ja, det är jag.
Väldigt.
Tack för blocket.
Hur såg han ut?
Han hade väldigt lysande ögon.
Lysande...
Även i mörkret.
Håret var kanske blont.
Han hade skägg.
Inte skäggstubb-
-utan välvårdat.
Verkade han upprörd eller lugn?
Herregud! Är det vad jag tror att det är?
Är det... det som satt runt halsen?
Eller hur? Gjorde du det med vilje?
Jag försöker så gott jag kan? Hans ansikte var nästan borta.
Han såg inte ens mänsklig ut!
Jag gjorde allt jag kunde för att hjälpa honom, men han...
Han dog! Det var...
Det var för mycket blod. Jag har aldrig sett så mycket blod-
- i mitt liv.
Jag försökte, fast jag visste att det var för sent.
Jag såg mannen som gjorde det här.
Fattar du? Jag såg honom och jag kan visa hur han såg ut.
Då kan ni... fånga honom.
Okej.
Vad tror du?
Enligt märkena på offret, var mördaren vänsterhänt.
Han ritade med höger och tände cigarretten med höger.
Vi behöver mer än det.
Det ligger också en öppen mapp med bevis.
Vore han mördare, skulle han nog försöka titta i den.
Psykopater har faktisk väldigt annorlunda hjärnvågor.
Säger man ord som träd, soffa eller hus-
-våldtäkt, incest, mord-
-så ändrar sig en normal människans hjärnvågor.
Psykopater reagerar inte.
De känner samma inför våldtäkt och mord, som inför att äta middag.
De har ingen känslomässig koppling.
Saken är, att när han såg strypsnaran, reagerade han-
-med äkta chock och avsky.
Psykopaters hjärnor?
Lär ni er mycket sånt i FBI?
- Men det kommer bara från böcker. - Ja, det stämmer.
Det är bara tricks än så länge.
- Jag har inga tricks. - Skitsnack.
Du körde en del där inne.
Agent Scott?
- Kan jag få prata med dig? - Ursäkta.
Jag har tre systrar, och de ser ut så där-
-när de är i knipa. Förlåt om jag la mig i.
Nej, tack.
- Agent Scott. - Kan vi prata?
- Har du inte sovit än? - Nej.
Det står en säkerhetsvakt vid lobbyn på det hotellet.
Det är mitt emot vägen. Det är nåt som inte stämmer.
Tror du att någon placerat det?
Nej, det finns alltid ett nöje i sånt. Jag ser inte det beteendet här.
- Han vill att vi ska hitta kropparna snabbt. - Ja, men varför?
Men varför? Han retar oss inte.
Det står inte "Fuck You" någonstans.
Varför gör du så?
- Vilket? - Håller för öronen?
- Jag tänker bättre när det är tyst. - Det har du rätt i.
Han kanske börjar att bli desperat.
- Det är väl möjligt? - Ja, men varför?
Vi är inte i närheten av att fånga honom, och han vet det.
Behöver vi oroa oss? Är det en seriemördare lös?
Ja, vi letar efter en seriemördare, men det är för tidigt att dra slutsatser.
Folket i Montreal kan ta det lugnt.
Henri Bisonnette, frilansdykare.
- Är det liket från byggarbetsplatsen? - Ja.
Hans syster har identifierat honom.
Bisonnette arbetade åt henne ibland.
Hans syster säger att han försvann för några veckor sedan-
-men hans kreditkort har använts under tiden.
Där ser du, jag behövde bara ett par dagar.
Vet vi hurdan han var?
Han bodde i en liten lägenhet.
Tog ströjobb vid datorn.
Han hade inte många vänner.
Har du provat att dyka?
Min förra fru fick mig med på en medelhavssemester-
- men hon kom bara 60 meter ner, så pallade hon inte längre.
Med de tuttarna är jag förvånad att hon sjönk alls.
Sjunka var inte problemet.
Men hon skulle ha stannat kvar därnere.
Den var bra!
Dyker du, agent Scott?
Hon gnider sig bara mot döda kroppar.
Nej, jag har aldrig testat.
Det är väldigt lugnande.
Fiskarna simmar runt och bryr sig inte om en.
Du skulle gilla det, det är tyst.
- Vi fick napp på teckningen. - Var?
Vid ett hotell, vid floden. Vad gör du?
Vi ska väl iväg?
Vi äter ju frukost.
Kom då!
Han betalade kontant för tre månader i förväg och jag såg inte till honom.
- Är han här? - Ja, det är han.
Han är skyldig mig 90 dollar för telefon, om ni kan ordna det.
Vet du, vi skulle behöva telefonräkningen.
Kommer ni att betala den?
Allt är klart.
- Helvete! - Vad är det?
Ringen på fingret hade inskriptionen Clark William Edwards.
Den är från högskolan i Vancouver.
Han är 34 år och arbetar deltid på kryssning till Alaska.
Hans kreditkort användes igår i Montreal.
- Han har inte rapporterats saknad. - Bra. Då håller vi tyst om det.
- Varför? - Då får mördaren inte mer publicitet.
Han gillar uppmärksamhet, han blir sur.
Blir han sur, gör han misstag.
Vi borde hålla koll på kreditkortet och lägenheten.
- Vi närmar oss. - En sak till.
Resultaten på Costas DNA har kommit. Han är oskyldig.
Kaffe och smörgås.
Det här är väl ingen tillfällighet?
Nej.
De två snutarna utanför galleriet är heller ingen tillfällighet?
Stör det dig?
De bevakar mig sedan allt hände.
Jag är glad åt sällskapet.
- Hur mår du då? - Jag kan inte sova.
Fast det gör inget, för jag har en stor utställning på fredag-
- med en massa nya tavlor. Om jag inte säljer dem blir jag barskrapad.
Så jag gräver ner mig i jobbet, precis som du.
- Varsågod - Tack.
Har ni fått några napp på teckningen?
Kanske.
Du är svävande.
Minns du om Clive Morin kämpade emot den kvällen?
Det tog några sekunder innan jag fattade vad som hände.
Jag hörde ljuden och såg stenen... men när jag såg Clive Morin-
- hade han slutat göra... nåt.
Var har du lärt dig hjärt-lungräddning?
Det har jag inte.
Jag försökte göra det, men jag gjorde bara vad jag kunde.
Jag härmade vad jag sett på TV.
Tittar du på mina fingrar? Du ser allt.
Jag gör mina egna ramar.
Och jag...
Ju närmare vi kommer utställningen, desto sämre träffar jag.
- Hur länge har du hållt på med konst? - Sedan jag slutade skolan.
Jag åkte till Thailand.
Jag träffade en äldre man som var målare.
Han hade inga pengar, så han målade allting. Men han hade ett par dörrar.
De var helt otroliga. Han hade målat dem själv.
Han gav mig några, så jag tog hit dem och sålde dem.
Jag skickade pengarna till honom. Det var inte mycket, men för honom var det.
Det var så jag började.
Det var snällt av dig.
Jag skulle vilja bjuda dig på kaffe men då får du nog problem.
Första steget är ju att erkänna det.
Var det lite humor? Var det? Det var det!
Vad är det?
Mitt mobilnummer, ifall du minns nåt mer.
- Allt kan vara viktigt. - Visst.
Tack.
Vill du kanske komma på utställningen på fredag?
Jag tror att du skulle gilla det. Många konstiga och märkliga föremål.
Nå ja...
Den som bodde i rummet, ringde det här numret 20 gånger.
Rebecca Asher.
Hon påstår att hon såg sin döde son i Quebec för tre veckor sedan.
Vad vet vi om henne?
Hon är drygt 60, ingen man och hon bor ensam.
Jag tror att jag gör det här själv.
Hon ska inte ha hand om nåt själv i det här fallet!
Om jag klarar dina dåliga tuttskämt, klarar jag nog en intervju med kvinnan.
Hon kunde franska!
Jag vet att ni har sett bilder på nyheterna, mrs Asher-
- men var snäll och titta igen.
Självklart.
- Kan det vara er son? - Det kan det vara.
Jag kände igen honom på färjan. Han hade helskägg och en hatt.
Men hans ögon...
...kunde man inte missta sig på.
Han drog sig i örat. Det är en nervös vana från barndomen.
Jag kunde aldrig få honom att sluta med det.
Fick ni verkligen identifiera nån kropp den gången?
Jag fick se några rester som hade blivit påkörda av en lastbil.
Jag kan inte påstå att jag på nåt sätt var förberedd på det.
Nej, givetvis inte. Jag beklagar.
- Får jag titta...? - Var så god.
- Är det Martin? - Nej, det är Reese.
Han är Martins äldre bror.
Han är tre minuter äldre.
- Tvillingar? - Enäggstvillingar.
Har Reese fått några konstiga telefonsamtal?
Det kunde ni förstås inte veta.
Reese dog.
Jag beklagar.
De var båda 14 år och åkte flotte på Saint Michel.
Det var en kraftig vårflod det året och Martin föll överbord.
Reese hoppade i för att rädda honom-
- men bara Martin som kom iland.
- Så fruktansvärt för er. - Det var det.
Det var det också för Martin.
Förstår ni, Reese...
Han var karismatisk och utåtriktad.
Efter hans död blev Martin märklig och våldsam.
När han blev 16 stal han mina smycken och rymde.
Polisen ringde bara ett par dagar senare.
De berättade om olyckan.
- Den bilden är fin. - Från sommarsemestern.
- Fort Rupert. - Och den där?
Det var från hans första konsert.
- Trollflöjten. - Han är söt.
Det var han.
Han var söt.
Det är Martin.
Han fick alltid ha enorma glasögon.
Jag kunde inte se skillnad på pojkarna, om han inte hade på sig dem.
Det får stå...
...så här.
- Jag glömde min väska... - Jag hämtar den.
Var så god.
Tack, ni har varit till stor hjälp.
- Ni ringer väl när ni hittar honom? - Givetvis.
Bra.
Hur gick det?
Hur lång tid tar det att gräva upp en kropp här?
Enligt hans mamma hade Martin bara brutit ett ben i hela sitt liv.
Vänstra strålbenet när han ramlade av en stol eller nåt.
Den här killen har brutit många ben.
Mest i ansiktet, händerna och bålen.
Men som ni ser är vänstra strålbenet intakt.
Det här är inte Martin Ashers lik.
Vi måste nog få mrs Asher till nåt skyddat ställe.
Hur övertalade hon er att det skulle bli här?
Mrs Asher kan övertyga en.
Hon döljer nåt.
I huset finns en dörr bakom en bokhylla.
Huset ligger under en annan avdelning men vi kan inte bara gå in och titta.
Vad tror du om en envis FBl-agent, som inte känner till reglerna?
Ja, det är ju en annan sak.
Där är du...
Scott.
Illeana, brottsplatsutredarna tror att han kom in genom ett fönster.
Mrs Asher säger att ingen annan har nyckel.
Fingeravtrycken har inte gett nåt.
Hur är det med dig? Mår du bra?
Jag mår bra.
- Säkert? - Jag mår bra.
Illeana, Leclair vet att du var i huset.
Kan du komma till kontoret en timme tidigare i morgon?
- Visst - Då ses vi.
Att ta liv.
Det är vad Martin Asher har gjort i snart 20 år.
Hans första offer är namnlöst.
Han var mer klumpig och dolde det med en bilolycka.
Han fejkade sin egen död och tog killens identitet.
Sedan ett glapp till Henri Bisonnette, men det betyder inte att Asher slumrade.
Vi har 19 olösta mord i östra Kanada. Minst elva passar in.
Någon som lever ensam eller som inte saknas omedelbart.
Henri Bisonnette. Asher dödar honom, övertar hans liv och betalar hans skatt.
Inget märkvärdigt, han lever bara Bisonnettes liv.
Sedan blir han Edwards och ger sig efter Morin.
Alla dessa har nåt gemensamt, nåt han vill ha.
Ett liv som är annorlunda än sitt eget.
Jag har träffat hans mamma.
Asher hade en tvillingbror, som hon helt klart favoriserade.
Han dog i en drunkningsolycka och hon vet innerst inne att Martin var skyldig.
Hon hatar honom.
Killen tål inte att vara sig själv, inte ens för ett ögonblick.
Han övertar kroppar.
Han är som en eremitkräfta.
När han växt ur ett skal, letar han upp ett annat.
Nån bröt sig just in hos James Costa.
Det enda som saknas är min almanacka och mitt checkhäfte.
Ditt larm var bortkopplat så det känns inte som ett vanligt inbrott.
Vad hände, mr Costa?
Jag gör i ordning alla leveranser till Europa på kvällarna.
Jag var här och ville ha kaffe, så jag gick till kaféet.
När jag kommer tillbaka är dörren uppbruten och skrivbordet genomletat.
Ni tror att det är han, eller hur?
Vi ska sätta fler poliser vid din lägenhet, mr Costa.
- Tills vi är säkra på att inget händer. - Det var svar nog.
Drinkar med Clark William Edwards.
Ska du träffa en Clark William Edwards imorgon?
Ja, det är en möjlig kund.
Hans representant ringde igår.
Det kan bli en stor kund.
Ni skojar!
Vi kommer att ha civilklädda poliser som bevakar dig hela tiden.
Vi pratar fortfarande om han som slår in folks ansikten och skär av händer?
Han ska inte få komma nära.
Du skulle göra Montreal en stor tjänst.
Det är väldigt farligt, men också vår bästa chans att ta honom.
Är du med?
Ja, okej.
Men då gör jag det bara för Montreal skull.
Ska han köra mig hem?
Kan inte agent Scott göra det?
Jag skulle ha stannat i Winnipeg.
Jag hade ett trevligt galleri, tre tavlor på väggen, inga besökare...
Då hade vi inte haft ett vittne som kunnat rita mördaren så bra.
Det har gjort stor skillnad.
Så kan man också se det.
- Vänster här? - Nej, rakt fram genom Chevalier.
- Får jag fråga en sak? - Ja.
Hur klarar du det? Hur kan du leva-
- med alla hemskheter... mördare, offer och alla foton?
Det jag upplever lite nu, är du med om varje dag?
- Det är mitt jobb. - Det finns olika sorters jobb.
- Det finns bättre jobb... - Inte för mig. Nummer 219?
219, ja, precis där uppe.
- Du låter som om det vore ett straff. - Det är inte ett straff.
Det är mer som ett tvång.
- Vi är här. - Vad driver dig?
Vad driver dig?
När jag var 12 år-
-hörde jag ett ljud på nedervåningen. Jag trodde att det var min far.
Jag gick ner. Det visade sig att vi hade inbrott.
Tjuven fick syn på mig. Jag tog en kniv och sprang emot honom.
Jag dödade honom.
Han var 16 år, och försökte säkert bara att stjäla vår TV.
Men jag dödade honom.
Det är det som driver mig.
- Ska jag följa er till dörren? - Ja, jag kommer...
Vad tycker mr Scott om ditt jobb?
Jag är inte gift, jag har bara på mig den.
I morgon...
...kommer det att gå bra.
- Försök att sova lite. - Vi ses i morgon.
Ska jag ge nån signal om jag behöver hjälp?
Det behövs inte. Vi kommer att se det.
Vi har fem man inne och ett dussin utanför.
Oroa dig inte, så fort han dyker upp, tar vi honom.
Det känns bra.
En till?
- Vad? - Vill du ha en till?
- Whisky? - Ja, visst.
- Han är sen. - Ja.
Jag fick just en lapp: "Vi träffas på herrtoaletten".
Jag går in på toaletten.
Vi träffas utanför.
- Vad händer? - Vi avbryter.
Jag har suttit där inne i två timmar!
Han måste ha sett oss.
Vad menar du? Att han sett er och vet att jag jobbar med polisen?
- Lugna ner dig. - Lugna ner mig?
Har du nånsin fiskat? Betet dör alltid!
Där fick du lite smaskigt till din profil.
En ensam konsthandlare som lever i organiserat kaos.
Som köper en pistol, men inte vet hur man använder den.
Den ger en falsk känsla av säkerhet.
- Du får komma in. - Nej, tack.
Ni två, bakdörren!
Nu är du säker. Två killar vid bakdörren och två i korridoren.
Bra.
Jag kollar av gatan en extra gång.
Behöver du nåt, får du ringa oss.
Därborta på baren...
- Det är lugnt. - Nej, jag önskar att jag lugnat mig.
Det hjälpte inte nån.
Du har varit duktig!
Du får mig att låta trevligare än jag är.
- Du är trevlig. - Nej, det var dödsstöten!
Vad menar du?
Trevliga pojkar får aldrig flickan.
Jag måste gå.
Du vet hur du når oss.
- Jag ger mig av nu. - Varför?
Mitt jobb är klart. Ni har en profil och ett vittne, jag behövs inte.
Illeana...
Vi behöver nån som kan komma in i huvudet på Asher.
- Ni har en misstänkt. - Det kanske inte räcker.
- Vad är det egentligen? - Ingenting.
Snälla, vad är det?
Jag reagerar kanske mot vittnet.
- Reagerar? - Positivt.
Det kan störa mitt omdöme.
Jag förstår...
Illeana?
Hur länge umgicks vi i Quantico?
- Sex månader. - Hur många gånger bjöd nån ut dig?
- Och hur ofta sa du nej? - Varje gång.
Jag tror att det krävs mycket för att störa ditt omdöme.
Jag måste fånga killen och det måste du också.
Jag behöver dig verkligen.
Snälla.
Mr Costa, er förste kund har anlänt.
Maten är åtminstone bra.
Det är för att tavlorna är dåliga.
Måste ni likna snutar så mycket?
Jag kände nästan inte igen dig utan en bild på ett lik.
- Så trevligt. - Det lät bättre i mitt huvud.
Vill du ha en drink? Det är bara vatten.
Tack.
Ursäkta mig...
Det där är min favorit.
Himlen påminner om där jag växte upp, i Nova Scotia.
- Var växte du upp? - Utanför Harrisburg.
Då är du flickan från landet?
- Du ska få återgå till jobbet. - Tack.
Det är han!
Stanna!
Nu springer han lös igen.
Vi tappade bort honom i folkmassan.
Folkmassan?
- Och Costa? - Skakad, men inte skadad.
Vad tror du att han gör nu?
Jag tror att han ser James Costa som ett oavslutat kapitel.
Costa flyger till Toronto i morgon klockan 8.30.
Jag vill att nån personligen kör honom till flygplatsen.
- Okej, jag tar det. - Då var vi färdiga.
Tar du dem?
- Vi är sena. - Ja, jag vet.
Hej, James.
Vart ska du?
Du ger dig väl inte av?
Efter alla roliga lekar vi haft?
Efter all tid jag har lagt på det?
Sitt ner.
Det finns en polis utanför din lägenhet.
Jag har också märkt att du har packat.
Och det är inte bra!
Jag trodde att du och jag hade ett speciellt förhållande-
-som krävde en hel del respekt.
Fast du förstår tydligen inte, så jag ska förklara en gång till.
Du har nåt som jag vill ha.
Därför är det... mitt.
Idén med att rymma-
-kommer inte att funka.
Nu måste du berätta en sak.
Vad sa du till polisen om mig?
Vad vet polisen om...
Hjälp mig! Hjälp!
Släpp!
Jag sa släpp!
Det är Scott. En polis är skjuten, Saint Amelie 219.
Fan...
Hjälp!
Är han död?
Hjälp! Är han död?
- Han sköt Duval. - Släpp vapnet!
Det är han!
- Släpp vapnet! - Det är han. Det är Asher!
- Släpp vapnet! - Han sköt Duval.
Spring!
Han hade tur.
En sån olycka och bara stygn.
- Vet du vart han tänkte ta dig? - Jag har ingen aning.
Jag tror att han ville lägga mr Costa till sin samling.
Jag beklagar det med assistent Duval. Han försökte rädda mitt liv.
Vad händer nu?
Vi har fått labbresultaten.
Ashers DNA stämmer med hårstrået som hittades på Clive Morin.
Då är det över?
Vi behöver redogörelsen från dig. Lite pappersarbete.
Bortsett från det, är det över.
Du gjorde en väldig modig sak i bilen idag, mr Costa.
Du var toppen!
Tack.
Hej då.
- God kväll, kan jag hjälpa till? - Vill ni ringa miss Scotts rum?
Tyvärr, det står "stör ej". Kan jag lämna ett meddelande?
Nej.
Det är stygnen.
Det verkar som om de gick upp under natten.
Jag får sy några igen.
- De har konst där, eller hur? - Vad?
I Washington vill väl politikerna ha nåt på sina väggar?
Jag skulle ju kunna öppna ett...
Ett galleri.
Jag kan väl hitta ett ställe... De har väl gallerier där?
Tusan...
Var är telefonen?
Scott.
Är hon här? Nej, jag är på sjukhuset med en vän.
Jag kommer med en gång.
Det var Leclair. Jag måste gå upp till honom.
Förlåt.
Kommer du tillbaka eller ska vi träffas där nere?
Där nere.
Hur är det med din vän?
- Bra. - Det här är otrevligt, mrs Asher.
Om ni bara kan ge oss en slutlig identifikation.
Jag förstår.
Ni får inte röra kroppen.
Jag rör allt jag vill!
Tokiga gamla hagga!
Mrs Asher?
Hej, mamma.
Det enda jag nånsin ville...
...var att älska dig.
Men du ville inte låta mig.
Det var alltid Reese.
Du kunde haft mig för alltid, men du...
...förstörde det.
Du förstörde alltihop!
Backa, Martin.
Du skrämmer inte mig.
Illiana!
Costa gjorde det...
Costa... är Asher.
- Vad är det du säger? - Det är Costa.
- Var är han? Var? - Hissen!
Vilken av dem?
Fan!
Kom igen då, för fan!
Jag hittade dem i maskinen. Är de dina?
- Ja, tack. - Jag skulle köpa ett paket...
Så du litar inte på oss?
Men du litade på henne fast hon knullade med vår mördare?
- Fallet var klart. Hon har skött sig... - Skitsnack!
Säg det till Duval. Minns du Duval?
Och den stackars saten på bårhuset?
Jag vet hur du känner.
- Varför säger du det inte till mig? - Vad sa du?
Jag sa att om du vill säga nåt...
Paquette!
Så de sista fyra åren har jag varit scout för ligan.
Quebec, Alberta, Manitoba och BC förra året.
Var jag än hör talas om en talang.
- Då reser du mycket? - Man vänjer sig efter ett tag.
- Det är väl jobbigt för din fru? - Jag är inte gift.
- Då har du bara två systrar? - Ja.
Var... bor de?
- Hemma i Tracadie. - Tracadie.
- Hockey är stort där? - Det finns inget annat att göra.
Spelade du som barn?
Lite. Jag var med i juniorlandslaget två år i rad.
Det visste jag. Du har kvar självförtroendet från då.
Sättet du röker...
...din röst... är lite låg.
Du verkar cool så ungarna i rinken inte ska veta vilken tönt du har blivit.
Vad fan menar du med det?
Bli inte upprörd.
- Det är Christopher Hart. - Vad vet vi om honom?
Han är knarkare och konsttjuv.
Costa sålde stulen konst åt honom och verkar ha lurat honom på pengar.
Hart ville bara ha sina pengar. Han var skyldig honom över 80 000 dollar.
Costa lurade honom i fällan.
Hej.
Är du där?
Vem är det?
Det är jag.
- Vem är det? - Du vet vem det är.
Kom igen, Illeana...
...du föll inte för James Costa.
Nån så vacker och smart som du, faller inte för en konsthandlarbög.
Han var ingenting men jag levde hans liv. Jag var det bästa som hänt honom.
Du tittade på honom och du såg mig.
Och jag tittade på dig och jag såg dig.
Vi är likadana.
- Fan ta dig. - Ta dig?
Visst tog jag dig.
Minns du när vi älskade med alla korten på de döda runt oss?
Ärligt talat, Illeana...
Ingen vanlig person skulle ha älskat det som vi gjorde.
Att komma i dig var den bästa stunden i mitt liv, men jag mår ännu bättre nu.
Allt blir som jag vill.
Hej då.
Var är han?
Clive Morins kreditkort köpte just en resa till Moncton.
- Då är han där om 20 minuter. - Vi får ringa och varna polisen där.
Jag klarar mig. Tack.
Jag var här och ville ha kaffe, så jag gick till kaféet.
När jag kommer tillbaka är dörren uppbruten och skrivbordet genomletat.
Det här är väl ingen tillfällighet?
Hjälp!
Polis!
Stäng alla utgångar! Gör det nu!
Du.
Efter att noga ha genomgått agent Scotts handlingar vid FBI-
-har ansvarsnämnden beslutat att säga upp henne.
Hon har visat grov vårdslöshet-
-och olämpligt uppträdande som agent.
FBI beklagar att mista en bra agent-
-men är övertygad om att det är det bästa för alla inblandade.
Carlisle, Pennsylvania. Sju månader senare.
Raring, du borde ta dig hem.
Det är hemskt där ute.
- Tack, vi ses, Liz. - Vi ses.
- Var försiktig. - Det ska jag vara.
Förlåt, jag skämde dig.
Kom, sätt dig.
Jo, kom och sätt dig.
Ska jag göra lite te?
Jag gör en kopp.
Vad letar du efter?
Letar du...
Letar du efter den här?
Det gjorde mig väldigt förvirrad.
Du har de här över hela huset.
Den här fanns bakom kylskåpet.
En under sängen.
På sidan av badkaret.
Du måste vara rädd att bo ensam? Är det därför?
Är du rädd nu?
Jag följde det som hände i Washington.
Det tyckte jag förresten var helt fel.
De hade tur som hade dig. Mycket tur.
Sedan försvann du bara.
Men när du försvann-
- lämnade du ett par spår, eller hur?
Du var rätt lätt att hitta.
Här finns ingen polis.
Du ringer ingenstans.
Varsågod.
Försiktig, det är fortfarande varmt.
Sedan såg jag att magen växte.
Då visste jag att du väntade på mig.
Det är pojkar, eller hur? Tvillingar?
Jag gillar att vara i deras rum.
Det är fullt med kärlek och värme.
Jag kan...
Jag kan se dem leka.
Hur kul de har.
Du och jag...
...tittar...
...och skrattar.
Du och jag...
Vi kan börja om.
Vi klarar det.
Vad? Vad är det?
Jag vill inte.
Förlåt. Det är våra barn.
De är inte dina barn, det är James Costas barn!
Jag vet inte vem du är.
Varför säger du så?
- Ta tillbaka det! - Okej, jag tar tillbaka det!
Bra, upp med dig.
Kom nu.
Ställ dig upp!
Gick det bra?
- Vems är barnen? - Dina.
Är de mina?
Ge mig en kyss.
Du ska inte vara orolig. Jag tänker inte döda dig.
Jag ska bara hålla tills du svimmar.
Du är säkert yr nu.
Det är lugnt, slappna av.
Lugna dig, ge mig den.
Lugna ner dig.
Lugn.
Ge mig den.
Vad tar du dig till?
Är du lugn nu? Jag ska inte skada dig.
Jag vill inte skada dig.
- Lugnar du ner dig? - Ja, ja...
Allt du såg-
-ville jag att du skulle se.
Dra åt helvete!
Hallå? Kommissarie Leclair.
- Leclair. - Illeana, jag har varit så orolig.
Är det över?
- Det är över nu. - Bra, stanna där du är.
Jag skickar över några bilar, de borde vara där snart.